EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Dostojevskij skrev
"om en mann har har en samvittighet vil han lide for sine feil.
Det vil være hans straff og hans fengsel."
Alt kommer til å gå bra.
Hva gjorde du?
Hvorfor ser du sånn på meg?
Jeg er så lei meg.
Hvorfor? Hun var gal.
Hun ville skade deg.
Og oss.
Og jeg fikset det.
Vi kan være sammen nå.
Jeg tror ikke vi kan det.
Jeg tror jeg ødela deg.
- Det går bra med meg. - Hør på meg.
Dette er ikke din feil.
Dette er ikke deg.
Alt jeg fortalte deg er sant.
Beck, Henderson,
Delilah...
...jeg drepte dem.
Blodet deres er på mine hender.
Joe.
Du drepte ikke Delilah.
Jeg gjorde det.
- Den gamle klisjeen... - Du er en manipulerende hurpe.
"Du kan velge dine venner, men du kan ikke velge din familie."
Broren min og jeg lærte det tidlig.
Vi kan kose oss med det vi har.
Fraværende foreldre, for egoistiske til å se reven i hønsehuset.
Vent, hva er det du...
Ingen til å vise oss hva sunn omsorg ser ut som.
Forty var et barn.
Hun var en overgriper.
Jeg stoppet henne.
Jeg beskyttet Forty fordi jeg måtte.
Fordi ingen andre gjorde det.
Det er bedre at de trodde det var ham. Forty hadde en blackout, et offer.
De dekket over det, dullet med ham som alltid.
Jeg kunne holde meg i nærheten, beskytte ham.
Det må være privat...
Men familier leges ikke fra noe sånt.
Så jeg begynte å fantasere om en ny.
Om vi var heldige nok til å få det.
Da James døde,
undret jeg på om familien jeg hadde var den eneste jeg fortjente.
Og så så jeg deg.
Jeg visste det med en gang, magefølelsen kjente igjen noe i deg med en gang.
Smart, sexy, morsom,
litt mørke gjorde deg mindre til et eventyr, mer virkelig.
Jeg begynte å fantasere igjen.
Da du trakk deg vekk sa jeg til meg selv "jeg kan fikse ham."
Det virket en stund.
Jeg viste deg en måte å heles på.
Du var sterkere enn jeg ante.
Jeg viste deg hva jeg ville ved å vise deg hva jeg ikke ville.
Da du sto ved min side, sammen,
visste jeg at vi kunne bli bedre enn familien jeg var født inn i.
Jeg ulver deg.
Jeg ulver deg også.
Kanskje jeg ble litt besatt.
Kanskje jeg brukte mine foreldres midler til å grave litt etter at Candace dro.
De skyldte meg såpass.
Jeg slukte boken til din døde eks, fra begynnelse til slutt.
Alle artiklene, alle kronikkene,
leste mellom linjene.
Og jeg innså at Guinevere Beck var lite spesiell og middelmådig.
Hun fortjente deg ikke.
Og så,
fant jeg det virkelige deg, Joe.
Du var enda smartere,
mer lidenskapelig, mer hengiven enn jeg ante.
Du er flink med hendene...
...og jordnær.
Og det må sies, du får frem genialitet.
Tror ikke Beck kunne skrevet det på tusen år uten pushing fra deg.
Du gjorde noen forferdelige ting,
men det er det sensitive folk gjør når de er fanget i et dårlig forhold.
Jeg prøvde å lokke frem ditt virkelige deg.
Om du kunne stole på meg,
vise meg hjertet ditt, selv de mørkeste delene,
kunne vi ha startet fremtiden vår sammen på riktig fot.
Men så, Delilah.
Hun fant ut hvem du var og følte avsky.
Du mistet troen.
Du skulle gi opp oss. Vår lille familie som holdt på å ta form.
Så jeg fulgte etter deg.
Ta denne.
Gi den til Delilah.
Og når du knuller henne, så tenker du på meg. OK?
Gudskjelov! Vær så snill, du må hjelpe meg.
Hør her, Will er sinnssyk!
- Herregud. - Håndjernene, jeg tror det er en nøkkel.
Kanskje Will har den eller om det er en ekstra, jeg vet ikke.
Jeg lovte at jeg ikke ville si noe om det han gjorde,
men jeg tror ikke han tror meg, og trenger hjelp til å komme meg ut.
Han sa han kom tilbake senere. Han er påvirket av noe.
Han kommer til å skade oss begge.
Skynd deg. Vær så snill, hjelp meg før han kommer tilbake.
Jeg tok meg av Delilah slik jeg tok meg av au pairen.
Jeg beskytter deg fordi jeg vil det, Joe.
Du ødela meg ikke.
Du åpnet hjertet ditt for meg.
Vi er sjelevenner, Joe.
Hva i helvete?
Joe?
Vær så snill, si noe.
Hva med Ellie?
Ellie? Vi må snakke om søsteren din.
Hei.
- Jeg kommer i fred. - Klokken sånn tre om morgenen.
Kom igjen.
Vet du at Delilah har fått dødstrusler?
Ja, det vet jeg.
Jeg tenkte kanskje du kunne hjelpe meg med det.
Hvordan?
Jeg vet ikke, bare forklar meg noen av greiene med Henderson.
Noe du kanskje husker som skiller seg ut.
Ingen detalj er for liten.
Høres det greit ut?
Jeg kjenner prosedyren fra hver eneste film jeg har sett.
- Du prøver å legge en felle. - Det vil gå bra med Ellie.
Og tror du ikke jeg ville... Du vet...
Om jeg ikke hadde en plan for henne.
Har du en plan?
Den er enkel.
Først gjør vi Ellie til mistenkt for Hendersons drap.
- Hva? - Ikke døm ennå, OK?
La meg fullføre.
Steg én,
vi legger skylden for Hendersons drap på Ellie med et anonymt tips.
Love, si at du ikke har gjort det allerede.
Hvor var du natten Henderson ble drept, Ellie?
Ja, Delilah har beskyttet deg.
Meldingene dine med Henderson viser at han hadde planer den kvelden.
Og et nytt tips plasserer deg i huset hans natten han døde.
Jeg gjorde ikke noe.
Jeg vil bare ta deg med på stasjonen, stille deg et par spørsmål.
Steg to, gi henne en av Quinn-familiens beste advokater.
Med total mangel på bevis
og det at hun er en 15 år gammel jente, blir det umiddelbart en vits.
Jeg lar deg fullføre.
Vel...
...det er da Delilahs lik blir funnet med et selvmordsbrev.
Hun blir et feministisk ikon posthumt for å felle sin overgriper.
Sjokkbølgene vil ødelegge saken. Ellie går fri med erstatning livet ut.
Hun kan bruke denne skandalen til å starte karrieren sin.
Og viktigst av alt...
...etterforskningen blir forgiftet.
Og du blir aldri nevnt i sammenheng med Henderson igjen.
Det vil aldri gå.
Det ville ikke det...
om familien min ikke nærmest eier politiet i L.A.
Det er sånn au pairen forsvant.
Ellie kommer ut av dette sterkere, smartere
- og bedre stilt. - Som Forty?
- Pass deg. - OK, Ellie, da.
Hva slags syk person tror at å tvinge en tenåring
inn i systemet er å gjøre henne en tjeneste?
Om du har en bedre idé er jeg åpen for det.
Beklager, det er vanskelig å tenke klart
- i elven av galskap du spyr ut av deg! - OK, skjerp deg.
Du var den siste jeg så for meg som hysterisk.
Hysterisk? Du drepte Delilah!
Fordi du drepte en jævla kjendis.
Vet du hvorfor dette skjer?
Fordi mens jeg så deg,
virkelig så deg,
var du opptatt med å stirre på en forbanna fantasi.
En fullkomment ufullkommen jente.
Du så det du ville se.
Men jeg var alltid her,
hele tiden.
Det var ikke så vanskelig.
Alt du måtte gjøre var å se.
Jeg må gjøre ferdig en bryllupskake, så...
Love, vent! Vær så snill.
Vær så snill, slipp meg ut.
Love? Love!
En gal person har låst meg inne i et bur, men dette er ikke tid for panikk.
Er Ellie i fare? Hva om Loves plan er god?
Hun hørtes oppriktig ut. Ro deg ned. Tenk. OK.
Nå, tror jeg Love tenker på Ellies beste?
Nei. OK. Jeg må komme meg ut. Det er tydelig. Enkelt. Umulig.
Jeg tror jeg endelig forstår hva Beck gikk gjennom.
Det er mye å bearbeide.
Hva gjorde Beck i denne situasjonen?
- Jeg elsker deg. - Nettopp.
Hun latet som hun elsket meg.
Alt jeg ville av Beck var å bli sett.
Virkelig sett og akseptert.
Du så meg. Selv de delene jeg skammer meg over.
Du ber meg om å se deg, å elske deg.
Jeg vet ikke hva jeg skal føle, Love. Men jeg vet hva jeg skal gjøre.
- Har du problemer på grunn av våpenet? - Ikke i det hele tatt.
Så vi kan være sammen for alltid?
Jeg elsker deg så høyt, Joey. Så høyt.
Det er ikke vanskelig å overbevise noen om at du elsker dem
om du vet hva de vil høre.
Ha en fin dag, kompis.
- D-FOL mobilt produksjonskontor. - Forty, gudskjelov.
Hør her, jeg er på politistasjonen,
og de lar meg ikke dra. Du må betale kausjonen min,
eller hva du gjorde for Will og søsteren min.
- Ellie? Hva har du gjort? - Ingenting.
Det har med Henderson å gjøre, men jeg har ikke gjort noe.
En politimann Delilah kjenner tok meg hit,
og han som spør om ting, tror jeg er drapsetterforsker.
Vær så snill. Delilah har forsvunnet.
Kan du komme ned til Wilcox-stasjonen?
Jeg kan ikke, jeg er på Østkysten.
Seriøst?
Ta det rolig, OK? Jeg sender Morris til deg.
- Hvem er Morris? - Han er en familieadvokat
disponibel for fyllekjøring, fyllebråk og kausjon under 600 tusen.
Han får deg ut raskt.
Forty, ting begynner å bli rart.
Hei, jeg lover. Jeg passer på deg, OK?
Ikke si noe,
spill dum og ikke drikk noe,
for de stjeler DNAet ditt.
STATEN NEW YORK KRIMINALOMSORGDIREKTORATET
Dr. Nicky. Hei, jeg er Forty Quinn.
Jeg er forfatter/produsent av den kommende adapsjonen
av The Dark Face of Love, regissert av Kathryn Bigelov...
Det er flott. Kan vi komme til poenget?
Grunnen til at jeg er her er fordi bestyreren tvang meg.
Jeg antar at du bestakk ham.
Rett på saken. Jeg liker det.
Da sier jeg det bare. Jeg tror ikke du drepte Guinevere Beck.
Du kødder.
Er du en av dem fra "Fri dr. Nicky" -subredditen?
Tidligere pasienter, konspirasjonsgærninger.
Hør nøye etter.
Ingenting de sier betyr noe.
De sier at du er uskyldig.
Vil du ikke slippe fri?
Nei.
Jeg er skyldig i å ødelegge ekteskapet mitt,
kona mi, barna mine.
Jeg drepte ikke Beck, men jeg er skyldig.
Jeg er skyldig i å ha brukt henne. Og hun var ikke den første. Hun var...
Hun er... Hun er den første som døde.
Nei, jeg er et dårlig menneske.
Jeg er akkurat der jeg fortjener å være.
Wow, dette er... ikke det jeg så for meg da jeg skrev til deg.
Jeg forventet mer en uskyldig-dømt-vibb.
Jeg har vært gjennom det. Men ved Guds nåde
har jeg fått øyne til å se ting på en annen måte.
Du skjønner, jeg har gitt kropp og sjel
- til en høyere makt. - Jeg også, kompis. Alle stegene.
Jeg klarer meg, herr Quinn.
Vet du hvorfor? Fordi jeg går med Kristus.
Og om jeg viser anger,
- vil jeg bli tilgitt. - Men nå går en morder løs.
Det er ondskap overalt i verden, det vil du se.
Men jeg foretrekker å håndtere ondskapen jeg ser i speilet hver dag.
Kult.
Er du ikke nysgjerrig på den mystiske pasienten din
med falskt navn som aldri ble funnet?
Ja, jeg leser på subredditen, OK? Det er research.
Jeg vil ikke sende et helt mediesirkus
etter en fyr som prøver å finne ut av greiene sine.
Det er Paul Brown.
Ja. Han sa han het Will, men han heter egentlig...
Stopp.
Om du har rett, hold deg unna den mannen.
Nei. Vi kan stoppe ham.
Nei. Om han drepte Beck kan ingen si hva han kan gjøre.
Det som er gjort er gjort. Han vil bli straffet, men ikke av oss.
Ha tillit til Guds rettferdighet.
Ha tro på universet, mann. Det er det eneste som vil sette deg fri.
Kult. Det skal jeg gjøre.
Ett problem.
Han dater søstera mi, pastor.
Hvorfor forteller du meg ikke bare alt du vet?
Eller så vil hennes død være din skyld.
Gud velsigne deg og Gud velsigne søsteren din.
Faen.
Amy viste meg disse memoarene.
Denne hovedpersonen, Beck.
Det er Joe.
FORTY: CANDACE, RING MEG ASAP CANDACE
DU HADDE RETT OM JOE MÅ ADVARE SØSTEREN MIN
HVOR ER DU? RING MEG FOR FAEN
Skal vi?
Sees snart, frøken Alves.
Ja, kos deg.
Én ting til.
Hvor enn søsteren din er, hun har 12 timer på seg,
eller så ringer jeg barnevernet om en mindreårig uten tilsyn.
Du vet, i tillegg til savnetrapporten jeg nettopp la inn.
Kan han gjøre det?
Vi kan snakke utenfor.
ELLIE: HVOR ER DU?
FORTY: LANDER NÅ
ELLIE: JEG KAN IKKE DRA HJEM
MØT MEG PÅ ANAVRIN
JEG KOMMER ETTER AT JEG HAR FIKSET NOE
Bare gi meg et øyeblikk.
Det er Quinn-familien.
Ja, vel, de har alltid mye på gang.
Hun blir nok ikke værende i bevisstheten deres lenge.
Vet du hva?
Timeplanen min er tom.
Det skader ikke å følge henne.
Om jeg ser noe gøy ringer jeg deg.
Muffins?
Ja, jeg synes å huske at jeg skylder deg en.
Jeg hadde ikke tid til å lage en religieuse.
Første gang jeg noensinne smakte en muffins...
...var i et gruppehjem.
Mamma lot meg aldri få en, noensinne.
Wow, det er nærmest barnemishandling.
Hun sa "de er små kaker, Joey. Se på ingrediensene."
Vel, hun tok ikke feil.
- Du snakker aldri om henne. Er hun... - I live?
Et sted.
Hun var en helgen.
Jeg var en håndfull.
Det virket som du bare ville ha sukker til frokost.
Som et normalt barn.
- Du hadde henne i det minste da. - Hun gjorde sitt beste.
Hva er...
Kødder du med meg?
Er det dette du er redd for?
Ikke gift, Joe.
Nei. Love. Love?
- Du tror jeg er gal. - Det er ikke det.
Nei. Jeg ville ikke si noe.
Om hva?
Jeg kan ikke spise mat
når det er et råtnende lik en meter fra meg.
Jeg må spise.
Bare åpne buret.
Bare lenge nok til at jeg får flyttet henne ut.
Love, jeg stoler på deg.
Du må stole på meg.
Jeg gjør det.
Joe. Nei!
Nei, jeg er gravid!
Jeg er gravid.
Joey...
Joey, jeg vet du er der inne.
Joseph.
Ingenting ille kommer til å skje.
- Hvorfor gjemmer du deg? - Han er her for å ta meg vekk.
Bare for en stund.
Jeg er ikke den beste for deg nå. Det som skjedde. Dette er bedre.
Hvorfor lot du ham komme tilbake igjen og igjen?
Så du kunne ha en far.
- Du trenger en far. - Jeg trenger bare deg.
Jeg forventer ikke at du skal forstå dette,
men en gutt trenger en sterk mann for å lære ham hva som er rett og galt.
Jeg prøvde å gi deg det, men jeg feilet.
Det som er galt med deg, er min feil.
Unnskyld.
Du trengte en ordentlig far.
En far.
Jeg skal bli en ordentlig far.
Er du sikker på at det er...?
Jeg fikk Milo til å bruke beskyttelse.
Joe.
Si noe.
Stemmer.
Stemmer, du synes jeg er psyko nå.
Trodde du virkelig at jeg ville skade noen?
Det var fælt å gjøre det mot Delilah.
Jeg hadde nettopp tatt testen. Jeg hadde nettopp fått vite det.
Skulle jeg la dette ødelegge vårt barns liv?
Hele mitt liv...
...har jeg gjort det som må gjøres...
...når jeg elsker noen.
Og jeg elsker deg.
Jeg elsker deg.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Si "Love, jeg skjønner det."
Si "Love...
...vi har begge blitt tvunget til å lære å overleve veldig unge."
Hvor gammel var du første gang?
- Ni. - Jeg er så lei meg.
- Du var bare et barn. - Det var du også.
- Det er hun også. - Hun?
Det er bare en følelse.
En datter. En jente.
Dumt av meg å tenke at du ville tilgi meg.
Måtte si til meg selv at du ville for å gjøre det.
- Men du hater meg nå. - Love...
Om du vil hate meg...
...røm...
...angi meg...
...skad meg...
...bare gjør det.
Jeg skal ikke holde deg her.
Candace sa jeg ville møte meg selv.
Kanskje dette er det.
Stå ovenfor deg.
Dette...
...er ikke beskrevet i noen type datingmanual.
Det er veldig sant.
Jeg forstår om du ikke kan elske meg lenger.
Eller ikke vil.
Jeg vil.
Ekte kjærlighet fordufter ikke når ting blir vanskelige.
Jeg vil vinne tilbake tilliten din.
Jeg vil gjøre det som må til.
Ingenting er viktigere enn dette.
Er det rart om jeg spør om du fortsatt vil bli med i Lucy og Sunrises bryllup?
Dette er faktisk litt rart.
Ellie svarer ikke.
Jeg kan ikke komme meg vekk for å lete etter henne ennå.
GÅR DET BRA MED DEG?
Du stoler ikke på meg.
Og hvorfor skulle du det? Jeg vet ikke engang hva jeg føler.
Hvordan kan jeg dømme noe du har gjort,
når det ikke er så ulikt det jeg har gjort?
Men om jeg lar meg selv tilgi og bare være lykkelig med deg,
med alt lett og bra som kommer med det dårlige,
hva slags far gjør det meg til?
Nei, jeg beklager.
- Beklager, sir. - Gabe! Jeg må snakke med søsteren min.
Med en jævla gang.
- Da må du ringe henne senere. - Er hun sammen med Joe?
Will jævla talentfulle mr. Ripley? OK, hør her! Hør på meg!
Hun er i fare.
- Du er på kjøret igjen... - Jeg er edru!
Det er en spesiell dag. Dramaet ditt skal ikke komme i veien.
Jeg takler ikke... Nei, Forty?
Hei, Forty!
- Gud! Veilederen din... - Love!
...er her om ti minutter.
Beste hilsener, Forty, voks opp.
Ja, crack igjen.
Faen ta deg.
Kan ikke fikse alle.
Kjærlighet får deg til å gjøre syke ting.
Som å flytte tvers over landet for en jente du knapt kjenner,
som har kjæreste fra før...
Ingen kan beskylde deg for å være kald, Love.
For å ikke ha hjerte.
Jeg husker første gang jeg så deg på jobb.
Du skrek mot en studiosjef som en ødeleggelsesgudinne,
og jeg bare...
..."hun skremmer meg.
Hun vil brenne alt for det hun bryr seg om."
Det er øyeblikket jeg så hva og hvem du er.
Det er også øyeblikket jeg falt for deg.
Min dronning,
sammen skal vi oppdra barn som ikke frykter noe.
Hvis hjerter er på størrelse med månen.
Og som er ekte og sanne.
Som deg.
Alt jeg ønsket var å elske og bli elsket av noen som var ekte.
Jeg også.
Du er min sjelevenn.
- Det er jeg. - Vakkert.
Er det det vi er?
- Sjelevenner? - Jeg elsker deg, vennen.
Er det det ekte kjærlighet er?
Å vite og akseptere hva som helst.
Jeg elsker deg så høyt.
- Dine løfter er bedre enn mine. - Det var de ikke!
- Jeg mener det. - Jeg mener det.
Med den myndighet jeg har fått,
av den hellige mor og staten California,
Erklærer jeg dere herved...
...gift.
Kyss henne da. Kom igjen!
- Gjør det! - Kyss henne!
Vi skal ha en liten jente.
Jeg er livredd, men kanskje det er det alle foreldre føler.
Jeg vet bare at jeg ikke kan beskytte henne
om jeg ikke er der,
og jeg er ikke der om jeg ikke kan elske deg.
Hva?
Jeg elsker deg.
Gjør du?
Ja.
Fortsatt?
Høyere.
Steng butikken og dra.
- Det er midt på dagen. - Calvin, bare...
...sett opp et "stengt for varetelling"-skilt og kom deg ut.
Som du vil.
Takk for tonefallet. Du har sparken.
Bra.
Av høflighet skal jeg evakuere alle
før den patetiske narkissjefen deres sparker dem også.
Jøye meg!
Greit, drittsekker. Dere kan skru på telefonene deres nå,
og om vi kan samles for den nydeligste kaken
dere har sett i deres liv,
laget av frøken Love Quinn.
Ja!
FORTY: HEI RASSHØL JEG VET ALT
HOLD DEG VEKK FRA LOVE MØT MEG PÅ ANAVRIN INGEN DUMME PÅFUNN
FORTY: LOVE, NØDSSITUASJON. GABE SLAPP MEG IKKE INN. SAMMEN MED JOE?
HAN ER FARLIG RING MEG
Jeg går inn og roer ham ned litt.
Gi meg fem minutter og så følger du etter.
Fem minutter. Stol på meg.
Ellie.
- Ellie, jeg har vært bekymret. - Hold deg unna!
Hva skjer? Har Forty sagt noe sykt om meg?
For det har han gjort i hele dag. Han er ikke ved sine fulle fem.
Du kjenner meg.
Vær så snill, jeg kan hjelpe.
Jeg vet ikke hvor jeg skal dra.
Politiet sender barnevernet hjem til meg. Forty sa jeg skulle møte ham her,
men han er der inne og roper på Loves telefonsvarer,
- og han er gal. - Jeg og Love skal ordne det.
Han roper om deg
og sier at du drepte Beck,
og at du prøvde å begrave noen som het Candace levende.
Høres det ut som meg?
- Hvordan kan han tro det? - Han er høy.
Hvor er søsteren min, Will?
Jeg bryr meg ikke om resten, jeg gjør ikke det.
Hvor er Delilah?
- Har du skadet henne, Will? - Nei.
Hvor er hun da?
Ellie, dette er min feil.
Quinn-familien er veldig mektig,
og de slipper unna med onde ting.
Jeg ble innblandet med dem... og det gjorde søsteren din også.
Er de liksom fra Gudfaren nå?
Ellie, jeg tror ikke Delilah kommer tilbake.
- Hva? - Skulle ønske det fantes en annen måte,
men vi må beskytte deg og få deg vekk fra dem.
- Søsteren min... - Er borte.
Du kan ikke dra hjem.
Barnevernet er ikke så bra heller.
Bli med meg.
- Du må dra. - OK, pust.
- Hør. - Du er litt opprørt.
- Sitt! - For siste gang, jeg er ikke høy.
Jeg er ikke det. Er Joe...
Leste du meldingene mine?
- Du kan ikke engang fullføre en tanke. - Nei, OK, Love. Jeg sier dette rolig,
jeg skal puste med deg senere.
Jeg må redde deg fra bokstavelig talt en seriemorder først.
Jeg tar meg av det.
Vær så snill, dra.
OK.
Jeg stoler på deg. Som du vil, jeg drar.
Men før jeg gjør det,
bare for ro i sinnet,
forklar meg planen?
OK, ta dette.
Gå ut sidedøren i tilfelle noen følger deg.
Gå til Union Station, ta et tog østover.
Fortsett østover. Når du er fremme, ring meg.
Hvor skal jeg?
- Starte livet ditt. - Jeg har et liv.
Ellie, du er et av de smarteste menneskene jeg har møtt.
- Du klarer det. - Klarer hva?
Å begynne på nytt.
Finn en by.
- Florida kan fungere. - Jeg er 15.
Nesten 16, sant?
Når du kommer dit skal jeg hjelpe deg med legitimasjon.
Sender deg penger så lenge du trenger det.
Forlater deg ikke.
- Hva i helvete er dette, da? - Dette er det vi må gjøre!
Jeg hater deg.
Du fikk Quinn-familien inn i livene våre,
og du er grunnen til at Delilah er borte.
Død, sant?
Er hun død?
Unnskyld, Ellie.
Og nå kommer du og oppfører deg som en slags helt?
Faen ta deg!
Jeg er ingen helt. Tro meg. Vil du ha sannheten?
Jeg drepte Henderson, og jeg har ikke dårlig samvittighet for det.
Det jeg er, er alt som står mellom deg og noen som er verre.
La meg hjelpe deg.
Du har ødelagt livet mitt.
Jeg er virkelig lei meg. Sidedør.
Brenn i helvete.
Hun burde hate meg.
Men så lenge hun er trygg.
Er det slik det føles å være far?
Hvorfor beskytter du ham?
Hvorfor hører du ikke etter?
Fordi du lar folk komme inn i hodet ditt, Forty.
Nei. Jeg har løst dette, OK? Jeg kan se Matrixen,
og den er akkurat som Candace prøvde å fortelle oss.
Se rundt ham.
Folk forsvinner.
Folk dør på jævlig rare vis.
Først var det Beck og vennene hennes,
og nå er Ellies søster savnet.
Henderson ble drept og vi hadde nettopp vært hos ham.
- Ser du? Hør her, Candace sa... - Candace var gal!
Hør på deg selv, du høres ut som en konspiratorisk gærning.
Du har blindsoner.
Joe, han er i blindsonen din.
Han er en blodtørst ulv i blindsonen din.
Joe, du er sen.
- Kom inn. - Joe, kan du vente utenfor...
Nei.
Jeg insisterer.
Her er greia. Familien vår, vi kan gjøre livet ditt til et helvete.
Vi kan få deg sendt i fengsel. Og vi kan gjøre mange verre ting.
Jeg vet ikke hva det er du tror jeg har gjort,
si det til meg, så vi kan snakke om det.
Hvilken del? Delen der du har et mønster med å lyve,
og forfølge og drepe generelt?
Eller delen der du fikserte på søsteren min?
Jeg kommer aldri til å skade Love.
- Du skal aldri få sjansen. - Det holder.
OK? Joe, vi kan la ham roe seg.
- Nei, Forty! - Hei
- Gå tilbake. - Herregud. Legg den vekk!
- Ikke vær sinnssyk! - Dette er det friskeste jeg har vært.
Du beskytter meg, jeg beskytter deg.
Forty, la oss snakke sammen.
Ta ett steg til, så skyter jeg deg.
Love, for siste gang, gå.
Du vil ikke skade ham.
Jo, det vil jeg.
Og om du ville hørt på meg, ville du forstått hvorfor jeg må det.
Forty, om du gjør dette vil jeg aldri tilgi deg.
Du vil aldri se meg igjen,
ikke babyen heller.
Vår baby.
En liten jente.
- Du er...? - Ja.
Tror du virkelig jeg ville latt Joe komme nær meg
om jeg ikke visste, i hjertet,
at han var verdig en plass i vår familie?
Hva i helvete feiler det deg?
Du vil bringe et barn inn i denne verdenen som... som oss?
- Det er bare den dårlige selvtilliten din. - Nei.
Du er like ødelagt som meg.
Du er bare en mye bedre løgner.
Jesus, Love, tror du ikke jeg vet det?
Etter alle disse årene, tror du virkelig at jeg er så dum?
At jeg ikke vet hva du er i stand til?
Jeg har listet meg rundt det hele mitt liv,
og det har spist meg levende.
Jeg elsker deg,
men du er gal om du tror du kommer til å bli en god mor.
Forty, ikke straff søsteren din fordi du er sint på meg.
Du har rett,
jeg har gjort forferdelige ting...
...tidligere.
Det jeg bryr meg om nå, er henne
og barnet vårt...
...og deg.
Tror du...
...at å smelle søstera mi på tjukken gjør deg til et nytt menneske?
Nei.
Jeg gjør ikke det.
- Nei. - Ned på kne, psyko.
Forty...
Dostojevskij hevdet at de onde ønsker å bli straffet.
- Vær så snill. - Hold deg tilbake, Love.
Hold deg der, sa jeg.
Om de onde ikke blir tatt
vil de oppsøke sin egen straff, på den ene eller andre måten.
Lukk øynene, Joe.
Noen straffer er i det minste raske.
Å nei.
Og noen straffer har ingen ende.
Går det bra med dere?
Herregud. Om jeg var ett sekund senere...
Betjent involvert i skuddveksling. Mann nede.
Send en ambulanse til Anavrin. Trenger forsterkninger.
- Forty... - Jeg så øyeblikket du skjønte...
...at broren din var borte,
og jeg så at du så på meg.
Jeg visste, i det øyeblikket, at du trengte meg
som ingen hadde trengt meg, og det vil du alltid gjøre.
Noen ganger for en mann akkurat det han ønsker seg,
og det kan være den mest perfekte straffen av de alle.
Nei!
Så, jeg og karma, vi krangler.
Noen får det de fortjener.
Noen gjør ikke det.
FIKK PENGENE. SEND DET SAMME OM 3 MÅNEDER - E
Og hver dag som går,
virker rettferdighet mer og mer som et litterært hovmod.
I Forbrytelse og straff går helten villig inn i eksil.
Han blir drept, men han fant også kjærligheten.
Og om han angrer, kan han frelses.
Han og kvinnen han elsker kan reddes.
IRVING GRUPPEHJEM FOR GUTTER
Du kan ikke redde noen fra dem selv. Vi ønsket det... med Forty.
Sorgen var tung i starten,
men hans siste gave til meg var da heltemodige Fincher
begynte å etterforske ham for drapet på Henderson.
Quinn-maskinen la lokk på det hele, all fremtidig etterforskning ble giftig.
Bieffekten satte en strek over fortiden min.
Ikke at en fortid noensinne kan bli helt borte.
Men det er vanskelig å fortsette å være trist...
...når nytt liv vokser frem.
Og her er jeg.
Ingen kan frikjenne meg.
Jeg må sone straffen min.
Ikke alles Sibir er kalde.
Noen har 23 grader og sol med økologiske hageanlegg.
Jeg er klar for å møte datteren min.
Klar til å være den gode faren jeg aldri hadde.
Å skape den familien jeg alltid drømte om. Den hun fortjener.
Morsomt hvordan skjebnen fungerer.
Jeg ante ikke at buret jeg bygde hele tiden var en felle for meg.
Og da jeg fant meg selv der, innelåst, trodde jeg at det var slutten.
Men det er ikke sånn skjebnen fungerer, er det vel?
Dette er bare begynnelsen...
...fordi dette er der jeg måtte være, akkurat...
...der jeg måtte være for å møte...
...deg.
Der var du, med bøkene dine i sola.
Så nærme, men verdener unna.
Jeg skal finne en vei, en vei til deg.
Ser deg snart, nabo.
Tekst: Elisabeth Nonstad